Hvor de tar feil:
De som tror til alle som har vært i Virginia -
- Vet hva Virginia er. Kaptein John Smith
Kom, ånd.
Hjelp oss å synge landets historie.
Du er vår mor.
Vi, dine maisåkre.
Vi stiger frem fra din sjel.
Kjære mor.
Du fyller landet med din skjønnhet.
Du kommer til enden av verden.
Hvordan finner jeg deg?
Vis ansiktet ditt.
Du, den store elv, som aldri tørker ut.
En ny begynnelse
- Slipp ham løs. - Du sa han skulle henges.
Smith, husk at du kom hit i lenker.
Du har en sky over deg som vil mørkne, om jeg hører flere oppviglerkommentarer.
Er det forstått?
Kaptein Newport. Jeg fant østers. Tjukke som hender og svære som stein.
Det er masser av fisk. Vi vil leve som konger.
Etter så mange måneder til sjøs, orker jeg ikke lete videre. Det er bra nok her.
Vi har vann under kjølen og utsyn oppover og nedover elven.
Ingen fiender kan komme overraskende på.
Ta ankrene og noen seil i land.
I tilfelle noen med hjemlengsel prøver å stikke av med dem.
Vi må ikke provosere de innfødte. For feiler avlingene, må vi handle med dem.
Når vi er etablert her, kan vi dra videre oppover og finne vei til det andre havet.
Søster!
De ville kom ofte på vennlig visitt.
Sky... som nysgjerrige hjort.
I natt sover vi ombord, i rustning.
I morgen hugger vi ned alle trær i 500 meters omkrets -
- og bruker tømmeret til å bygge vakttårn og et fort.
Når vi er ferdige med det, sår vi hvete og bygg, setter opp hus, og hugger ved.
Unnasluntrere blir pisket.
Sir? Når kan vi dra og snuse litt rundt?
Vi er ikke her for å plyndre. Men for å etablere en koloni.
- Hvor mange land bak meg?
- Gull vil ikke hjelpe deg. Ikke om et halvår, når snøen kommer.
Hvor mange hav?
Hvilke stormer og farer?
Heldig i ett og alt.
Fem tønner er stjålet. Regnet har trengt inn her. Her er det mark.
Brennemerk ham. Kapp ørene av ham.
Tok disse to i prat med karene. Spioner.
Hei!
Vi har mistet de innfødtes godvilje.
Jeg hadde snudd, om vi ikke så land den dagen.
Vi har spist størstedelen av forrådet. Våre beste ligger i feber.
Resten gjør snart mytteri. Vi kunne like gjerne vært skibbrudne.
De innfødte forteller om en by videre opp elven, -
- og om en mektig konge som bor der.
Jeg foreslår at vi sender ham et sendebud. For å se om han vil handle med oss.
I mellomtiden vil jeg vende tilbake til England for å hente forsyninger.
Jeg er ikke tilbake før til våren. Ratcliffe overtar kommandoen.
Og hvem som skal oppsøke de villes konge
Det blir et farefylt oppdrag.
Kaptein Smith er vår eneste profesjonelle soldat.
- Hvilke ferdigheter har han? - De du mangler.
Jeg har veldig lyst til å vite en ting.
Hva hindrer bøddel venn -
- Fra å alliere seg med innfødte folk?
Bare tortur, antar jeg...
Han kan lære dem om krigføring, hvis jeg kan være så dristig.
Hans rett til en kaptein tittel si det mildt tvilsom.
En bondesønn kan ikke forventes å oppføre seg som en gentleman.
Har du kanskje oppgaven Wingfield?
Her får du en sjanse til å rette opp ryktet, Smith.
Jeg forventer at du griper den.
Hvem er du, som jeg hører så vidt? Jeg hører svak?
Hvem nøder meg stadig videre?
Du har evner til å være en leder, Smith. Kan man stole på deg?
Hvilken stemme lyder i meg?
Leder meg til det beste?
Hvor?
Stjernen har alltid veiledet meg.
Vist måte.
Led meg på.
Til eventyrland.
Livet må begynne.
En verden lik våre håp.
Et land der ens sjel kan rengjøres.
Hvor å få det, er virkelig.
Vi bør starte på nytt. En ny start.
Ingen trenger være fattig.
Det er ingen dårlig.
Her finnes god jord for enhver, og det koster kun arbeid og slit.
Vi skal bygge en sann republikk. Hardt arbeid og selvstendighet er våre dyder.
Ingen godseiere skal blakke oss med høye leier eller stjele vår avling..
Ingen bør være over andre. Lover en lik for alle.
Kaptein, vi har ikke draft videre.
Legg til.
Ingen skal ubekymret ete hva hans venn har strevd for.
Menn skal ikke utnytte andre.
La oss vende om, samle en større tropp.
Vi er gått vill.
- Der forsvinner de ville! - La dem gå!
Fjæra er på vei ut.
Bunnen berører gjørme, sir.
Hold lunten tent. Skyt om dere ser noe.
Den fremmede
Sol. Og månen også.
Den viser hvordan sola stadig jager natten rundt kloden.
Fra himmelen? Nei.
Jeg kommer fra England. Et land i øst.
Dra? Ingen kan dra før til våren.
Skipene er ikke tilbake før.
Vi har varer som kanskje interesserer.
Krutt!
I det døden nesten innhentet meg, kastet hun seg over meg.
Spar hans liv.
Vi må drive dem vekk, mens de fremdeles er få.
Hvis de ikke gjør noen skade, hvorfor bry oss?
- Det er bare litt myrland de vil ha.
- Foreløpig. Men hva vil de ta i tiden som kommer?
Han kunne lære henne om sitt land på den andre siden av bølgene.
Drar de ikke, får vi drive dem på havet.
- Himmel. - Himmel.
- Sol. - Sol.
Vann.
- Øyne. - Øyne.
- Lepper. - Lepper.
Øre.
Alle kongens barn var vakre, men hun den yngste -
- den yngste, var så vakker at selv solen,
- skjønt han ofte så henne, ble forbløffet hver gang han så henne.
Hennes far hadde et dusin koner. Hundrevis av barn.
Men hun var yndlingen.
Hun overgikk de andre, ikke bare i utseende, men også i vilje og sjel.
Alle elsket henne.
Måne.
De er vennlige. Kjærlige. Lojale.
Eier ikke falskhet eller svik.
Ordene for løgn, svik, griskhet, -
- misunnelse, sladder og tilgivelse er aldri hørt.
De eier ikke sjalusi. Ingen trang til å eie.
Det var virkelig, det jeg trodde var en drøm.
Lov meg...
Du må sette ditt eget folk over alt annet.
Jeg kjenner meg selv.
Også ditt eget hjerte?
Han er ikke en av oss.
De stoler på meg som en bror.
Jeg var en pirat som levde av å stjele.
Nå er jeg en fri mann.
Alt de har, gir de meg.
Jeg vet ikke.
Jeg reddet et barn fra drukning.
Det har aldri slått meg at jeg kan påvirke menneskers liv og helse.
Lovløs.
Jeg var en død mann.
Nå lever jeg.
Du, mitt lys.
Min Amerika.
Kjærlighet.
Skal den benektes når den kommer?
Skal vi ikke ta imot det som blir gitt oss?
Det finnes bare dette.
Alt annet er uvirkelig.
Mor.
Hvor bor du?
I himmelen?
I skyene?
I havet?
Gi meg et tegn.
Vi stiger. Vi stiger.
Jeg er redd meg selv.
Han synes som en gud for meg.
Hva annet er livet enn å være deg nær?
Skjønner de det?
Å, å bli skjenket til deg...
Og du til meg...
Jeg skal være deg tro.
Sann.
Ikke lenger to. En.
Én.
Jeg er.
Kongen sa jeg var fri. Han sendte meg tilbake -
- med forståelsen om at vi drar vår vei når våren kommer.
Høvdingene rådet ham til å drepe meg.
Nå kjenner jeg til våpnene deres, og styrken deres.
Men hans datter bedyret at jeg var en bra mann.
Jeg måtte fortelle folk at de innfødte ikke ville la landet sitt bli tatt fra seg.
Det finnes intet hav over fjellene.
Bare landjord så langt øyet rekker.
Et land uten ende.
Kaptein Smith?
Du er tilbake!
Du må stanse her, kaptein.
- Hvor har du vært? - Det er som å se et spøkelse.
Du ser ut som du har kommet tilbake fra de døde.
- Hvor er kaptein Radcliffe? - Ingen har hørt noe.
Folk sa at han dro til England. Har du mat med?
- Jeg har med mat. - Noen døde. Bare ramla i hop.
Fire måneder med stjeling og stjeling.
- De spiller, mens huset raser. Se kirka. - Sjukdommen kommer fra myrene.
- Hvem passer så på dere? -Ingen. Her er det bare sykdom og død.
- Jeg så et lik i gjørma. - Løgner.
Fire stykker døde i går, og dem eter de.
Tyver! Sjakaler! Bind dem!
Du ser da godt ut, Smith. Har du hygget deg?
Du har nok hygget deg storligen.
Du ble sendt ut for å skaffe hjelp, ikke for å behage deg selv. Vi har lidd.
- Jeg overhører hva du sier. - Ingen taler, ting er annerledes nå.
Vi kan ikke tillate frekkhet. Da blir det kaos.
Jeg er president nå. Du er fratatt din kapteinstilling.
- Er du kvalifisert til å dømme meg? - Det bryr vi oss ikke om akkurat nå.
Synd du ikke var her og forsvarte deg under rettssaken.
- Du var vel for redd til å komme tilbake. - Min rettssak?
Ja. Du ble siktet ut fra tredje Mosebok. Og dømt under deserteringen.
- Loven er rask her.
- Han har holdt all maten for seg selv. - Har gitt oss råtten mais.
Du har ingen andre øyne og ører enn de som sitter på Smith.
Han bryr seg bare om sin egen gryte.
Jeg har ikke holdt noe for meg selv!
Han heter ikke Wingfield engang, men Woodson.
- Han forlot England i skam. - Grip dem!
Enhver som hindrer disse to i å få sin straff får svi!
Her.
Ingen grunn til å vente på en rett. Dette er opprør.
Jeg henretter deg, i kongens navn.
- Dau som en sild. Som fortjent. - Jeg kan bekrefte det Argall sa.
I England hadde jeg skammet meg om tjenerne holdt slik selskap!
Du var selv en tjener. Jeg åt én kylling, mens jeg var sjuk, og Small fikk seks.
- Jeg foreslår at Smith blir leder. - Ja.
President Høst 1608
Fortell henne det.
Fortell hva?
Jeg elsker deg.
Men jeg kan ikke elske deg.
Det var en drøm.
Nå har jeg våknet.
- Hva skal vi gjøre med ham? - Ingenting.
Han er gal. Ufarlig.
Jeg lot henne elske meg.
Jeg fikk henne til å elske meg.
- Og hva kranglet dere om?
- Han sa det er 15. oktober i dag. - Jeg sa det er den 17.
- Jeg er nødt.
Dere kranglet om datoen? Dette er forbannet.
Sa jeg ikke at en ny brønn skulle graves lenger unna stranden?
Hvorfor er ikke det blitt gjort?
Stop arbeidet! Alle begynner å grave brønn nå!
De som ikke kan bære jord i bøtter, bærer med henda!
Den som ikke jobber, eter ikke.
Redelige folks arbeid skal ikke brukes til å støtte de få i sin latskap.
For dem er landet en elendighet, døden, et helvete.
De graver etter gull mens de sulter.
Ingen diskusjoner, intet håp, intet foretak uten dette.
Hvis det er så mye gull, hvorfor har ikke de ville det, da?
Dere bare drømmer.
Ser du hva slags menn de ga oss? En gjeng narrer.
De vil ikke så for føden. De eter heller rå fisk enn å gå et steinkast etter ved.
Dårlig vann.
Støren er borte.... Det mumles.
De skal plante vinstokker og drikke vinen.
Elske det gode og hate ondskap. Og mure igjen revnene.
La meg slippe din larmende sang, så jeg ikke hører musikken.
Jeg vil ikke høre...
Herren har avsagt dom og vil knuse store hus så vel som de små!
Noen burde skyte Small. Han har ikke nubbesjanse og han smitter oss andre.
Han brukte skjea til Wortham, og han er død.
Skal vi vente på at alle dør?
Sir? Ackley er død. Noen har ett hendene hans.
Han døde med stil, i hvert fall.
Så fredfull. - Man skulle tro han kunne snakke.
- Jeg vil savne ham, det vil vi nok alle.
Nå er vi 38.
Å dra oppover elven igjen.
Å elske henne i det fri.
Hva holder meg her?
Hva vil du med henne?
Elva er tom.
Det er ingenting i elva. Det er tomt.
Vi vil hjem til England. Vær så snill.
- Hvor er kaptein Newport? - Han kommer tilbake snart.
- Har han mat med? - Dette er for ham.
- Når kan vi dra hjem til England? - De eter de døde.
- Tror du på spøkelser, kaptein? - Folk er ikke redd for indianerne lenger.
Ikke sett deg i fare.
Du behøver ikke gjøre mer for oss.
Hvorfor kom du ikke til meg?
Jeg vet det, kjære.
Ikke stol på meg.
Du kjenner meg ikke.
Ikke glem.
Tusen takk.
- Velsignet være du. - Gud være med deg.
Hvem er du, som jeg elsker?
Hun.
Messing rørte håret.
- Hvor skal du? - Du tør ikke gå.
- Skulle du tatt med flere menn? - De kan komme med hvis de vil.
Jeg vil se om vi kan handle med en annen stamme.
- Seil. Seil på. - Vær forsiktig, sir.
Hva slags liv, hvis du ikke trenger å leve det?
Stjele hennes kjærlighet.
Hun lå fredelig og så opp mot himmelen.
Ubevegelig.
Redd for hva jeg lyster mest. For en dåre jeg var.
Jeg kan ikke ta to stier samtidig. Jeg kan ikke lure Gud.
Klamrer meg til Gud.
Så lenge du gjør det, har rett til et liv.
Hun er ubegrensede.
Roten til alt ondt.
Det gjør det smakløst sant og gjør en enkel mann preget.
Det er noe jeg vet når jeg er med deg, som jeg glemmer når jeg er borte.
Si meg, min kjære, ønsker du at jeg skal leve sammen med deg igjen?
Er dette mannen Jeg elsket så lenge?
Et spøkelse?
Kom!
Hvor er du, min kjære?
Fri
Hva er jeg redd for?
Kan kjærlighet lyve?
Du.
Jeg kan ikke gå inn i skogen.
Bør jeg vise deg England?
Nei, det er for lang.
Hvis jeg kan være med deg...
... det er alt jeg trenger.
Fortet er ikke verden.
Elven leder tilbake dit. Den leder videre også.
Dypere... ut i villmarken.
Begynne på nytt.
Bytte dette forlorne livet med et ekte.
Si fra meg navnet Smith.
- Hva gjør du her? - Du var borte lenger enn forventet.
Ser ut til jeg har gått meg bort litt selv. Det kan lett gå galt.
Ingen bånd.
Omsider nok rom.... ....til å bryte løs.
Kan jeg ta dem til et annet sted?
- Er det så bra som vi trodde? - Dessverre ikke.
Det var faktisk en ekte rottehull. Se deg rundt. Bare sump.
Med vann stående i innsjøer og dammer så gir bakken etter under føttene.
La de døde begrave de døde.
Jeg mistenker at det er flere dammer enn tørt land.
Hver produserer mer mygg enn det er perler i et nonnekloster,
hver mygg er sulten som en prest.
Bare villmenn kan bo der.
Men vestover mot fjellene i sør er noe helt annet.
- Vi kan fortsette... - Kom, min elskede.
Det flyter.
Hvor? Livet.
Er du ekte? Jeg, i din sjel.
Er jeg en bedrager? Min munn er tørr.
Kroppen min dirrer.
Hvor er jeg falsk. Huden brenner.
Jeg har to sinn.
Skal jeg fortelle far?
Det er ingenting annet enn dette.
Hva var jeg?
Hva er jeg nå?
Å, mor.
Hva har jeg gjort? Kjærlighet er grenseløs.
Denne kjærligheten gjør vondt.
Jeg er. Jeg vil være... din.
En hemmelig avling
De har ikke tenkt å dra.
Hvem ga dem kornet?
Bli med meg.
Fortell meg hvorfor.
- De hører ikke. - Han ser at dere har tenkt å bli.
De er på vei.
Gjør fred med ham.
Han godtar ikke fred. Hvorfor skulle han gjøre det?
- Bli med meg. - Hvor skal vi bo?
I skogen? En tretopp? Et hull i bakken?
Du får bli med meg.
Inn i fortet. Folket ditt skjønner fort at du er her.
- Fremad marsj, mine herrer! - God save the Queen!
Venstre fot fremad, mine herrer!
Gjør stand! Stand!
Fremad, musketerer!
Fyr!
Hold rekken, kompani!
Dere er som en hjorteflokk.
Hvordan kan jeg eie jord? Jord bør eies av de som kan bruke det!
Som vet hvordan du skal leve!
Skyt ham! Hva venter du på? Skyt!
- Hedenske horunger!
Djevelyngel. Svovelsvidde djevler fra helvetes gap!
Herre, vend ikke ditt åsyn vekk.
Du ønsker ikke en synders død.
Jeg har forlatt deg.
Jeg har ikke lydd din røst.
La oss ikke bli utryddet.
Du var mitt livs lys.
Min fryd.
Jeg klarer ikke ta deg av dage.
Jeg er for gammel til å klare det.
Tilgi meg, far.
- Jeg sender deg bort.
Dette blir siste gang vi snakkes.
Du er ikke lenger mitt barn.
Vannet er forgiftet. De har kastet en død hund i brønnen.
Vi kan ikke fiske eller jakte.
Hvor lenge holder vi ut?
Sult kan føre til forferdelige ting.
Miserable hunder! Jeg vet ikke om jeg kan bruke hånden igjen.
- Som en kropp som ikke er gravlagt. - Det er noe du ikke har fortalt.
Hva har du gjort med dem? Det er noe du ikke forteller.
Som en veps i en flaske.
Fanget. For å gi dem lys...
Fri oss fra det onde, som lurer i mørket.
Døm oss ikke for våre synder.
Blant alle mennesker Jeg har blitt et monster.
Driv meg ikke bort.
Gi meg et rent hjerte.
- Fortell ham det. - Prinsessen er i Pastancy.
De sendte henne til onkelen, Patowomeck, djevelens fyrste og en bekjent av meg.
Jeg tok en prat med ham, og han tilbyr å selge henne.
Er hun her, vil ikke faren angripe.
- Du er sikker på at det var henne du så? - Ja. Jeg snakka med kongen selv!
- Hva vil kjeltringen selge henne for? - Han elsker kammer.
Men nå ønsker han seg visst en kjele.
En sånn kobberkjele som mora mi hadde.
Vel? Vi tar ikke gisler. Kong James vil ikke like det.
- Vil du heller vi skal utslettet? - Hun har gjort nok for oss.
Hun risikerte nakken for å redde min.
Dere hadde sultet uten hennes mat.
- Hun er det som har reddet kolonien vår. - Makk!
Hun og folket hennes er på nippet til å drepe oss alle.
Det blir knapt en håndfull igjen av oss når skipene vender tilbake, om de kommer.
Du sa at faren elsker henne over alt annet.
Eller er det private grunner til holdningen din?
Tilbake på post.
Straffen for ordrenekt er henging.
Du bryter loven. Dette er mytteri.
Bryter jeg loven...
Jeg vet at Smith har tenk å gifte seg med jenta
- og slå seg til konge av Virginia.
Du er fratatt kommandoen, Smitty. Jeg tar medaljongen nå.
Du har forsømt dine plikter. Du svek borgerne av Jamestown.
Jeg erklærer deg derfor uverdig til å være medlem av kolonien.
Du har ikke lenger kommandoen, Smitty!
Høyt på strå, hva? Herre og mester!
Nei da, vi må ha orden.
Alle kan ikke løpe rundt og sette nesa i sky, for da blir det kaos!
- Skrik. - Kom nær.
- Ta slagene. - Kom nærmere.
- Si: "Kjære venn". - Rør meg nå.
"Jeg ber til Gud for din helse! Det skal jeg for resten av livet!"
Ingen viser meg uærbødighet. Får jeg bli hos deg i ett og alt.
Sett ham til hardt arbeid.
Send ham til skogs for å hugge tømmer til palisadene.
Heng ham etter beina hver kveld, så han kan fundere over sine synder.
Du er en verdiløs stakkar!
Mor, har han sendt båten etter meg?
Samvittigheten er en plage.
En flue. En bjeffende kjøter.
Tror man ikke at man har en, hvordan kan den plage en da?
Mor.
Du er min styrke.
Ellers har jeg ingen.
President? Ja, det glemte jeg å si.
Kapteinen er ikke lenger i stillingen.
Han kan nok forklare det bedre enn jeg.
Det er prinsessen!
Dette skal være huset ditt, frue. Presten som bodde her er død, så...
De flytende øyer er tilbake
Skipene kom tilbake med dundrende kanoner, så de innfødte bad om fred.
De sa de ville hente deg. Jeg var imot det.
Jeg ville ikke gjøre deg noe vondt.
Nå er det en tragedie her. Vi burde ha stoppet, før det ble for sent.
Hva er riktig? Å bry seg? Galt.
Hvem er denne mannen?
Nei... alt er perfekt.
La meg være fortapt. Ekte.
Du fyller meg. Som en elv.
Kom! Følg meg.
Det er bra. La oss i fred.
Vil du anklage ham? Er du sikker?
Greit, Argall, nok krangling. Av sted.
Jeg har nytt til deg. Kongen vil ha deg tilbake til England.
Du skal forberede en egen ekspedisjon -
- for å kartlegge nordkysten og se etter en passasje til Asia.
Jeg husker da du hadde visjoner og ambisjoner. Skal du ikke videre?
Skal du ha oppdaget passasjer
du selv nektet å utforske videre, utover grensene?
Kongen har forventninger til deg. Planer.
- Hun skal ta seg av deg. - Jeg er Mary, og du er...
Nei, hun sier hun ikke heter det lenger. Hun har ikke noe navn.
Så leit. Vel, da får vi gi deg ett.
Her.
Gni med håndkleet.
Jeg skal finne glede i alt jeg ser.
Dit jeg går, mor? Det går så fort.
- Ta små skritt. - Jeg vil ha min elskede.
Jeg går ned til elven av levende vann for å møte ham.
Hvor kommer den fra?
Hvor går den?
Hvorfor ønsker de gull?
Kan de ikke gjøre det?
De spiser det?
Vi mister ikke bare våre liv og land, men vår gudegitte fødselsrett.
Se ut. Eden omkranser oss.
Vi unnslapp den gamle verden og dens trelldom.
La oss begynne på nytt og gi et friskt eksempel for menneskeheten.
Vi er verdens pionerer.
Speiderne som er sendt ut for å finne nye veier.
Vår ungdom er vår styrke, vår troskyldighet er vår visdom.
Gud har skjenket oss det lovte land. En stor arv.
Nåde oss om vi vender Ham ryggen.
La oss bygge et land der en mann kan bli sitt ypperste.
Fremtidens land. Et nytt rike for sjel og ånd!
Er jeg slik du liker?
Øynene hans.
Du kjente meg slik jeg var for lenge siden.
Jeg har egentlig aldri vært den mannen du har sett for deg.
Hva sier han?
Kom, la oss sette oss på bredden.
Jeg sover ikke til jeg ser deg igjen. Se opp.
Du har ikke ondt i deg.
Jeg tilhører deg.
Han vet det.
Hvor er jeg?
Vent to måneder, så forteller du henne at jeg er død.
Druknet.
Han har forlatt deg, prinsesse.
Han løy til deg. Glem ham.
Jeg har grusomme nyheter.
Kaptein Smith er død, han druknet under overfarten.
Han elsket deg høyt.
Jeg er sint.
Hvor er din kjærlighet nå?
Hvor er barnet vårt?
Du tok mitt liv med deg.
Drepte guddommen i meg.
Du ser solen dette?
Vi hviler på skjebnen leie.
Jeg tar avskjed med deg.
Jeg spør deg spørsmål.
Jeg beklage. Jeg er knust.
Ta hånden min, far.
Et forslag
Foraktet. Fortrengt. En isolert.
En kjøter.
Kom, død. Ta meg med deg.
Frigjør meg.
La meg bli hva jeg en gang var.
Første gang jeg så henne ble hun sett på som ferdig.
Fortapt, knust.
Lot knapt til å fornemme andre.
Jeg ønsker å tilbringe ettermiddag med deg.
Hvordan ber jeg om slikt?
Et sinn som ditt kan snu vansker til det gode.
All denne sorgen gir deg styrke og leder deg høyere opp.
Tenk på et tre slik det gror rundt såret.
Om det mister en gren, gir det seg ikke.
Det strever bare videre mot lyset.
Vi må møte ulykke med friskt mot, og ikke la oss skremme.
Vi må stå løpet ut og la tiden lege våre sår.
April, mai, juni, juli, august.
- Hva er en dag? - En dag?
- En time? - En time er 60 minutter.
Hvorfor har jorden farger?
Mange lidenskaper Jeg har motstått.
Hver dag. Hver time.
Selv i søvne. Den vekker meg å forbause meg.
Denne kjærligheten har vært en labyrint...
-... Jeg vet ikke... - Er du lei...
-... Hvordan finne ut. -... For å ha mistet familien din?
- Hva skal hun hete? - Rebecca.
Døper jeg deg i Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånd.
Hun sa ja til å jobbe på marken.
Hun skjønner seg på tobakksdyrking.
Folk her vil savne henne.
Tiden går. Hun sier ikke et ord.
Hvem er du?
Hva drømmer du om?
Vi er som gress.
Er du snill?
Hun vever det hele sammen.
Jeg kom henne nær for lenge siden uten å kjenne hennes navn.
Alle synger med henne.
Om jeg bad deg gifte deg med meg, hva ville du si da?
Ber du meg?
Hvor skal vi bo?
Her. I England, om du vil. Det er kanskje best. Vi kunne...
Du kunne glemme livet ditt her.
Hvorfor drar du deg unna?
Vil du ikke si ja?
Om du vil.
Dette er ikke som forventet. Rebecca?
Unnskyld.
Hvorfor gråter du?
Jeg tror jeg må være glad.
Du elsker meg ikke nå. Men det vil du gjøre en dag.
Du er ikke uvitende for Guds ugunst mot Levi og Israel -
- Fordi de gift med fremmede koner?
Nei.
Vil du gjøre alt nødvendig for å gjennomføre dette?
- Ja.
Vi skriver en begjæring,
som forklarer, at den rikeste plantasjeeier i Virginia...
Guvernøren krever av meg et brev...
- Fordelen dette ville tilby kolonien?
- Fastslår en akseptabel grunn for vår forening.
Du kan uttrykke ditt håp om at dette er begynnelsen av det store arbeidet med
å konvertere de innfødte.
At denne ideen ikke er et resultat av kjødelig tiltrekning.
- Men til plantasjen beste og ditt lands ære.
Og din egen sjel.
Ydmyket.
For å redde den ikke-troende skapning...
Likevel berører det ikke meg.
Hvis det ikke er den egentlige hensikt, vil du gjøre det?
Ja, sir.
Så du må virkelig elsker henne, mr. Rolfe.
Skriv...
Dere må svare for det på dommens dag, -
- da alle hjerters løyndommer avsløres.
Vet dere om noe hinder for at dere lovlig skal forenes i ekteskap, -
- så si det nå.
Mor. Hvorfor føler jeg ikke som jeg bør?
Og må?
En gang falskt, det må det ikke bli igjen.
Ta tornen ut.
Han er som et tre.
Han gir meg le.
Jeg hviler i hans skygge.
Kan jeg ignorere mitt hjerte?
Hva kommer fra deg, og hva kommer ikke?
Store sol, jeg takker deg.
Du skjenker trærne liv. Og åsene.
Og elvene og bekkene.
Til det hele.
Mor.
Jeg ser din kjærlighet.
Vis meg din måte.
Lær meg dine veier.
Gi meg et ydmykt hjerte.
Overraskende nyheter.
Vi er invitert til England av kongen og dronningen.
En kongelig mottakelse til din ære.
De kjenner alle sammen til deg.
Langt nord Vår 1614
Førstestyrmann overgav ham til piratene da skipet ble bordet.
Fem år før han fikk en kommisjon.
Alle skipene dro til New Foundland.
Han rotet rundt oppe i nord, så dro han hjem. Kaptein Smith!
- Ja, man må le. - Det er annerledes nå.
De har sendt ham hjem til London. For en skam.
De sier han gjorde mye for stedet her.
Lever Kaptein Smith?
Så du ham?
- Jeg klarer det ikke. - Hvorfor ikke?
Det vil tilsi noe jeg ikke føler.
Hva er kommet over deg?
Jeg er gift... med ham.
Han lever. Jeg hørte det i fortet.
Han lever ennå.
"Gift". Du vet ikke helt hva ordet betyr.
Men jeg er det.
Kjære kone.
Kjærlighet skapte båndet Kjærlighet kan også bryte det.
Hun har ting i seg som jeg aldri vil kjenne.
Din far har bedt meg reise.
For hver engelskmann jeg treffer skal jeg skjære et hakk i disse.
Og for å se denne Gud som de snakker så mye om.
London Sommer 1616
... dem hyllest kjærlig skjenker, der de ruver i det himmelblå - og feirer denne glade dag"
La elven strømme glad med brus og lystig klukk -
En svak babling når de spiller
Og i buktninger og kast - - fryde seg på denne dag.
Sunnhet spres med myke vinger
og engler leder vei!
Prinsessen fra den nye verden oss liv og glede bringer her i dag.
Mor. Bli hos meg.
Jeg har gjort mange feil, onkel.
Livet har ført meg til denne merkelige, nye verden.
Jeg vet nesten ikke hvor jeg er.
De er så mange. Akkurat som gresstrå.
Jeg håper at mitt folk tilgi meg en dag.
Mitt hjerte visner så mange ganger med dem.
Fortell pappa Jeg er fortsatt hans datter.
All min ære til deg.
Kjære kone. Holder du fortsatt av meg?
Jeg kan ikke være for deg noe jeg ikke er.
Hun ville aldri ha giftet seg om hun visste at han var i live.
Hun bandt seg til meg i uvitenhet og jeg vil ikke...
Jeg vil ikke la henne være beheftet med en
tilknytning som hun forakter og inngikk ved en feil.
Jeg vil ikke gjøre noe mot henne villje.
Og til slutt
Jeg tror du fremdeles elsker ham. Og at du ikke får fred før du treffer ham.
I min forfengelighet trodde jeg at jeg kunne få deg til å elske meg.
Men det kan man ikke, eller bør ikke.
Du har vandret blindt inn i en situasjon du ikke forutså.
Jeg vil ikke rane deg din selvrespekt.
Du er den mann jeg trodde du var. ... og mere til.
Var det galt av meg å komme hit?
Jeg skulle ha kommet før, men jeg har vært på reisefot.
Det er kanskje utilbørlig å snakke slik til deg, -
- men jeg har så ofte tenkt på deg.
Så ting gikk godt for deg da jeg dro?
Jeg hører du traff kongen og dronningen. Alle sier du er deres yndling.
Man hører det på gaten: "hennes Nåde". Hvem skulle trodd det?
- Du visste jeg var forpliktet, ikke sant? - Ja.
Fant du ditt Asia, John?
Det kommer du til.
Jeg har kanskje seilt forbi.
Jeg trodde det var en drøm, det vi hadde i skogen.
Men det var det eneste sanne.
Det er som om jeg snakker til deg for første gang.
- Kan vi ikke dra hjem? - Så snart som råd er.
Mannen min.
Mor, nå vet jeg hvor du bor.
Den 13. april 1616.
Kjære sønn. Jeg skriver dette så du en dag i fremtiden
vil forstå omstendigheter som bare vil være et fjernt minne.
Rebecca, din kjære mor, ble syk ved avreisen fra Gravesend.
Hun minnet meg på at alt en gang må dø.
Hun sa at det var nok at du, vårt barn, fikk leve.